Toimittaja Katariina Lehtikannon kirjassa Tyttö joka sai kaulapannan kerrotaan vuonna 2016 julkitulleen ihmiskauppatapauksen uhrin tarina.
Minttu eli hankalan lapsuuden, jota sävyttivät sairastelu, lähiomaisten päihdeongelmat ja epävarmat perhesuhteet. Minttua kiusattiin koulussa, ja kotona hänen piti varoa väkivaltaista pikkuveljeään. Minttu alkoi etsiä verkosta ystäviä. Alaikäisen tytön viestiin vastasi Jari, keski-ikäinen mies, jolla oli omat suunnitelmansa Mintun varalle.
Minttu ja Jari aloittivat “suhteen”. Suhde-sanaa on vaikeaa käyttää tässä yhteydessä, sillä Jari oli aikuinen mies, joka hyväksikäytti lasta. Jari oli alusta alkaen kontrolloiva ja usein sadistinen.
Mintun elämä muuttui entistä sietämättömämmäksi, kun Jari alkoi parittaa häntä muille miehille. Mintun alaikäisyys ei ollut ongelma hänen kohtaamilleen miehille: vain yksi asiakkaista ei halunnut seksiä lapsen kanssa. Suurimman osan Mintun tienaamista rahoista Jari otti itselleen.
Lopulta Minttu keräsi voimansa ja pakeni. Hän teki rikosilmoituksen Jarista, ja Jari tuomittiin. Tuomion jälkeen Minttu joutui silti sinnittelemään: hänen oli vaikeaa saada tukea ja terapiaa, vaikka hän tarvitsi niitä kipeästi.
Tyttö joka sai kaulapannan on alakuloinen tarina siitä kuinka julmia me ihmiset pystymme olemaan. Kirjaa on toisinaan vaikea lukea, ja on surullista, että Minttu joutui kokemaan kaiken. Toivon hänelle kaikkea hyvää ja uskon, että hänen toiveensa ylioppilaslakista toteutuu.